‫מה זה היה?‬
‫מה?‬ ‫-זיקוקים?‬
‫נבהלתי.‬ ‫-גם אני.‬
‫הייתה תקרית נוספת?‬
‫זו כבר החמישית.‬
‫הפיצוץ היה קטן ואיש לא נפגע,‬
‫ובכל זאת...‬
‫אם זו בדיחה, היא לא מצחיקה במיוחד.‬
‫יש רמזים חדשים בנוגע לפושע?‬
‫אתמול הייתה התפתחות בחקירה.‬
‫מאמי, שמעת פעם על גרביטונים?‬
‫גרביטונים?‬
‫חלקיקי כבידה?‬
‫לוויינים הבחינו בעלייה חדה ברמת הגרביטונים‬ ‫בזמן כל אחת מן התקריות‬
‫רגעים ספורים לפני הפיצוץ.‬
‫באמצעות בסיס אלומיניום,‬ ‫מהירות הגרביטונים הואצה עד שהתפוצצו‬
‫והתפזרו באזור הסובב.‬
‫במילים אחרות, האלומיניום הפך לפצצה.‬
‫למה דווקא אלומיניום?‬
‫אין לדעת.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫פירושו של דבר שאספר אחראי לפיצוצים, לא?‬
‫חפשי במאגר הנתונים של עיר האקדמיה,‬ ‫ותמצאי אותו.‬
‫יש שם רשימה מפורטת‬ ‫של היכולות של כל תלמיד ותלמיד.‬
‫בדקנו במאגר, כמובן.‬
‫היכולת הזאת נקראת "סינכרוטרון".‬
‫בדקנו לאילו אספרים יש היכולת‬ ‫להפוך אלומיניום לפצצות,‬
‫ומצאנו רק תלמידה אחת ברמה ארבע.‬
‫אז היא הפושעת, לא?‬
‫אבל יש לה אליבי.‬
‫היא הייתה בבית החולים בזמן הפיצוצים.‬
‫לא יכול להיות שהיא אחראית לתקריות האלה.‬
‫הבנתי. הגעתם למבוי סתום.‬
‫קשה לי להאמין שיש שגיאה במאגר הנתונים.‬
‫אולי מדובר באספר שלא מופיע במאגר?‬
‫רוצה שאעזור לך בחקירה?‬
‫לא, תודה.‬
‫תגידי, מאמי, חשבת עכשיו,‬
‫"יהיה כיף להילחם ביריב הזה‬
‫ולראות אם היכולות שלי חזקות משלו",‬
‫או משהו בסגנון הזה?‬
‫אני לא...‬ ‫-לא תצליחי לעבוד עליי.‬
‫אני יודעת בדיוק מה חשבת!‬
‫אלוהים. אמרתי לך כבר מיליון פעמים,‬
‫את אזרחית. השמירה על ביטחון הציבור...‬
‫"היא באחריותו של משמר התלמידים". נכון?‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אם את חושבת שפעולה מתוך סקרנות או שעשוע‬ ‫תעזור למשמר התלמידים,‬
‫את טועה טעות מרה.‬
‫זאת לא הכוונה שלי!‬
‫אני רוצה שתבטיחי לי עכשיו כמה דברים.‬
‫א', שלא תדחפי את האף לחקירה הזאת.‬
‫רגע, זה לא הוגן...‬
‫ב', שאם משום מה תהיי מעורבת בחקירה,‬
‫לא תפעלי על דעת עצמך,‬
‫אלא תחכי למשמר התלמידים.‬ ‫-אני תמיד מסיימת לפני שאתם מגיעים...‬
‫ג', שלא תלבשי מכנסיים קצרים מתחת לחצאית!‬
‫מה זה קשור?‬
‫אני מנצלת את ההזדמנות הזאת כדי לשנות‬ ‫את הגישה שלך לחיים בכלל, ולבגדים בפרט.‬
‫תמיד הרגשתי שכאלופת טוקיוודאי‬
‫חסרה לך מודעות עצמית...‬
‫אין לזה שום קשר!‬
‫לא, תקשיבי לי.‬
‫אילו הייתה לך מודעות עצמית,‬
‫לא היית ישנה עם קירוגומה‬ ‫ולא היית מתרחצת עם גקוטה.‬
‫הגיע הזמן שתיפטרי מההרגלים הילדותיים שלך.‬
‫עוד לא סיימתי.‬
‫הפיג'מות והתחתונים הילדותיים בצבעי פסטל‬ ‫שאת לובשת...‬
‫ריילגאן, את רמה חמש‬ ‫ומדורגת שלישית בכוחך בעיר האקדמיה.‬
‫את...‬
‫נראה לך שאת אימא שלי?!‬
‫אה...‬
‫מה דעתך, אויהארו?‬
‫אה... אולי תשבי, מיסאקה?‬
‫אני מאמינה ששיראי פשוט לא רוצה‬
‫שתיקלעי למצב מסוכן.‬
‫מצב מסוכן?‬
‫כמו מתקפות הגרביטונים.‬
‫ככה קוראים להן עכשיו?‬
‫בהתחלה היו פיצוצים‬ ‫רק בפחיות ריקות או בפחי אשפה,‬
‫אבל לאחרונה האלומיניום הוסתר‬ ‫בדברים תמימים למראה,‬
‫כמו בובות פרווה ותיקי ילדים.‬
‫איזה מין בן אדם עושה דבר כזה?‬
‫זה לא תירוץ,‬
‫אבל שיראי דואגת לך.‬
‫תודה על ההמתנה.‬
‫פרפה פירות גדול.‬
‫יש, הקינוח הגיע! בואי נאכל.‬
‫אויהארו!‬
‫שיראי!‬
‫אני לא מאמינה עלייך. את יושבת כאן ומתבטלת?‬
‫בואי, נצא לסיור.‬
‫בסדר.‬
‫אבל הפרפה שלי...‬
‫הפרפה!‬
‫ביקשתי מאויהארו לפגוש אותי כאן.‬
‫אם יש לך בעיה, דברי איתי.‬
‫אין צורך. זה עניין פנימי של משמר התלמידים.‬
‫אז שאזרחים לא ידחפו את האף?‬
‫מאמי, שכחת?‬
‫עבודת משמר התלמידים אינה קלה כמו שנדמה לך.‬
‫מה... חכי!‬ ‫-הפרפה שלי!‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫היא לא מפסיקה לדבר על משמר התלמידים.‬
‫נראה אותם מגיעים בזמן לשם שינוי‬ ‫לפני שאני מטפלת בפושעים.‬
‫נו, טוב. אתן לה את זה אחר כך.‬
‫למה את עומדת כאן?‬
‫אה...‬
‫אני?‬
‫את הגיבוי שלי, לא?‬
‫גיבוי?‬
‫אה!‬
‫לא, אני...‬
‫תביני, חברה שלי...‬
‫נו כבר, תענדי את סרט הזרוע ונלך!‬
‫רגע, לאן אנחנו הולכות?‬
‫לעבודה, כמובן.‬
‫מה? לא שמעת?‬
‫לעבודה? זאת אומרת...‬
‫היי, הכול בסדר איתך?‬
‫הפרצוף שלך באמת לא מוכר לי.‬
‫את חדשה, במקרה?‬
‫כן. אני מיסאקה, וזה היום הראשון שלי.‬
‫מיסאקה? השם הזה מוכר לי מאיפשהו.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני מי קונורי מסניף 177.‬
‫נעים להכיר, קונורי.‬
‫העונג כולו שלי.‬
‫אראה לה שגם אני יכולה לעשות‬ ‫את עבודת משמר התלמידים.‬
‫אתמודד עם כל מה שיפילו עליי!‬
‫קחי.‬
‫מה זה?‬
‫מה זאת אומרת? זה מטאטא, אלא מה?‬
‫ביקשו מאיתנו לנקות את האזור הזה.‬
‫אה...‬
‫אבל...‬
‫אני חברה במשמר התלמידים.‬
‫נכון. כשתלמידים מפזרים זבל ברחוב,‬
‫חברי משמר התלמידים מנקים את הלכלוך.‬
‫לא למדת על זה בהכשרה?‬
‫אה, נכון! נזכרתי, את צודקת.‬
‫זו העבודה של משמר התלמידים?‬
‫חכה!‬
‫אה, קחי גם את זה.‬
‫אמרתי לך...‬
‫לחכות!‬
‫מגיע לך. למדת לקח...‬
‫- קפה ג'וליאן -‬
‫נו, באמת.‬
‫היא השאירה כאן את סרט הזרוע שלה?‬ ‫איזה חוסר אחריות.‬
‫נו, מצאת אותו?‬
‫אף אחד לא ראה את הסרט שלי,‬ ‫והוא לא בקופסת האבידות והמציאות.‬
‫סליחה.‬
‫אין מה לעשות.‬
‫נצטרך לדווח על זה אחר כך.‬
‫בינתיים נחזור לסניף וניקח...‬
‫מה קרה?‬
‫הלכת לאיבוד?‬
‫אסור לך להשתמש ביכולות שלך‬ ‫רק כי מתחשק לך.‬
‫אבל...‬
‫שום "אבל".‬
‫השמירה על ביטחון הציבור ורווחתו‬ ‫לא קשורה לשימוש ביכולות.‬
‫כן, את צודקת. למדתי על זה בהכשרה...‬
‫אין קשר להכשרה, זה עניין של היגיון בריא.‬
‫עבודת משמר התלמידים אינה קלה כמו שנדמה לך.‬
‫נו, באמת.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי!‬
‫אשתפר בעבודה!‬
‫בסדר.‬
‫אני מאמינה בך.‬
‫- מפת עיר האקדמיה -‬
‫אני גרועה.‬
‫תודה.‬
‫העבודה בשטח לא דומה לאימונים, מה?‬
‫לא ידעתי שאני גרועה כל כך בקריאת מפות,‬ ‫בשליטה ביכולות שלי‬
‫ובהערכת המצב.‬
‫גם אני הייתי גרועה בזה פעם.‬
‫בקריאת מפות.‬
‫זה מבלבל אפילו בעיר שאת מכירה היטב, נכון?‬
‫כן, זאת קונורי.‬
‫מה? כן.‬
‫בסדר, נפקח עין.‬
‫ביקשו מאיתנו למצוא משהו.‬
‫למצוא משהו?‬
‫כן. תיק.‬
‫תיק?‬
‫לאחרונה האלומיניום הוסתר‬ ‫בדברים תמימים למראה,‬
‫כמו בובות פרווה ותיקי ילדים.‬
‫זה תיק של ילד, במקרה?‬
‫איך ידעת?‬
‫תיק ורוד עם פרחים.‬
‫הילדה השאירה אותו על ספסל,‬ ‫וכלב חטף לה אותו.‬
‫כלב?‬
‫זה נורא!‬
‫אנחנו חייבות לתפוס את הכלב!‬
‫כן, יהיה מעצבן אם הוא יפיל את התיק איפשהו.‬
‫יפיל אותו?‬
‫מישהו עלול לראות את התיק ולקחת אותו.‬
‫לקחת אותו?‬
‫אנחנו חייבות למצוא את התיק!‬
‫אה... כן.‬
‫את צודקת.‬
‫מצטערת, המעבר צר לי מדי!‬
‫אין בעיה, אני תכף מצליחה!‬
‫מיסאקה, את בסדר?‬
‫ראיתי חרק עם המון רגליים...‬
‫לא, עזוב אותי!‬
‫אוף, איפה התיק?‬
‫מה קרה?‬
‫ראיתי חרק בלי רגליים...‬
‫לא! עזוב אותי!‬
‫התיק לא פה...‬
‫למה אני בתחתית?‬
‫זה תיק, לא חתול.‬ ‫אנחנו לא מחפשות במקום הנכון.‬
‫מיסאקה, זוזי ימינה!‬
‫בסדר.‬
‫חרקים מפחידים!‬ ‫-היי...‬
‫הבנתי.‬
‫גם אזור די?‬
‫בסדר. תודה רבה על עזרתך.‬
‫היי. אויהארו כאן?‬
‫היא מאחור.‬
‫הלו? כאן סניף 177 של משמר התלמידים.‬
‫אויהארו! תקשיבי לשיר הזה, סוף סוף מצאתי...‬
‫שקט!‬
‫היא התעייפה ונרדמה.‬
‫איזו חמודה! אויהארו, לא ידעתי שיש לך ילדה.‬
‫כן. רגע, מה?‬
‫מתי היא תצמיח פרחים?‬
‫הפרחים האלה לא צומחים לי מהראש!‬ ‫-באמת?‬
‫כלומר, אין לי ילדים!‬
‫אבל כשמסתכלים על העיניים שלה...‬
‫אנחנו לא דומות!‬
‫מספיק. תהיי בשקט, שלא תעירי אותה.‬
‫סאטן, את זאת ש...‬
‫סליחה.‬
‫מי היא? היא הלכה לאיבוד?‬
‫לא. התבקשנו למצוא את התיק שלה.‬
‫היא קיבלה אותו במתנה מההורים שלה‬ ‫ליום ההולדת.‬
‫ביקשנו מסניפים נוספים עזרה במציאת התיק,‬
‫ואני ושיראי משגיחות עליה.‬
‫באמת? ביקשתם עזרה מעוד סניפים?‬
‫זה קצת מוגזם, לא?‬
‫כשאתה גר בעיר האקדמיה,‬ ‫אתה רחוק מהמשפחה שלך.‬
‫לכן כולם מתגייסים לעזרה במצבים כאלה.‬
‫- קמע מזל טוב -‬
‫משמר התלמידים מטפל בכל מיני דברים, מה?‬
‫אל תדאגי.‬
‫זו עבודה קשה.‬
‫איפה התיק?‬
‫היי, אל תתעלם ממני!‬
‫אתה נתקע במישהו ולא טורח להתנצל?‬
‫אבל אתה נתקעת בי...‬
‫אל תתחצף!‬
‫היי! מה אתם עושים?‬
‫היא ממשמר התלמידים. הכול בסדר.‬
‫הכול לא בסדר! שניכם תקפתם אותו!‬
‫תסתמי את הפה!‬
‫חוצפנית.‬
‫תירגעי...‬
‫אתה בסדר?‬
‫למה באת רק עכשיו?‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫מיסאקה.‬
‫נו, מצאת את התיק?‬
‫לא.‬
‫הוא גם לא כאן?‬
‫איפה עוד לא חיפשנו?‬
‫כאן.‬
‫זה לא מצחיק. אם הוא כאן...‬
‫כן, יש ילדים שמפחדים מכלבים.‬
‫זה לא מה שמדאיג אותי.‬
‫כן, הכלב עלול לנשוך אחד מהם.‬
‫לא, זה לא העניין!‬
‫טוב, בואי נמצא את התיק.‬
‫מיסאקה, תחפשי שם.‬
‫חכי! את מקשיבה לי?‬
‫תתחילי לחפש!‬
‫נו, באמת!‬
‫גברת, את ממשמר התלמידים?‬
‫וואו, אלה המדים של חטיבת טוקיוודאי!‬
‫את נסיכה!‬
‫אה...‬
‫היא לובשת מכנסיים קצרים מתחת לחצאית.‬
‫למה?‬
‫אולי כי היא נסיכה.‬
‫תגידי, אין לך תחתונים רגילים?‬
‫אני לובשת אותם מתחת למכנסיים!‬
‫היא לא לובשת תחתונים!‬ ‫-חברת משמר בלי תחתונים!‬
‫לא נכון!‬
‫כלב!‬
‫הנה אתה!‬
‫קונורי!‬
‫אני באה.‬
‫אני אטפל בזה!‬
‫הוא מהיר!‬
‫אין לי ברירה!‬
‫תפסתי אותך!‬
‫מה?‬
‫מעלייך!‬
‫לא!‬
‫שלא תעיז!‬
‫מיסאקה!‬
‫המטרה נמצאה.‬
‫וואו!‬
‫מגניב! חטיבת טוקיוודאי שולטת!‬
‫כל הכבוד. זה היה מרשים.‬
‫רגע! אל תטלטלי אותו בפראות!‬
‫כדאי שנתקשר ליחידת החבלנים!‬
‫יחידת החבלנים?‬
‫הנה. אל תאבדי אותו שוב.‬
‫בסדר!‬
‫כל הכבוד.‬
‫ידעתי שקונורי תצליח.‬
‫לא אני מצאתי אותו.‬
‫מיסאקה?‬ ‫-מאמי?‬
‫אתן מכירות את מיסאקה?‬
‫מכירות אותה?‬
‫זו מיקוטו מיסאקה המפורסמת‬ ‫מחטיבת טוקיוודאי.‬
‫מיקוטו... מיסאקה...‬
‫היא "ריילגאן"?‬
‫אבל למה מיסאקה...‬
‫ולמה היא רטובה?‬
‫טוב...‬
‫היא קפצה למזרקה כדי להגן על התיק.‬
‫מתברר שהיא חשבה שיש פצצה בתיק.‬
‫אוי, הכול בגללי...‬
‫נו, באמת! דיברתי איתה על זה!‬
‫זה פשוט האופי של מיסאקה.‬
‫קורוקו! אני יכולה להסביר...‬
‫אל תילחצי.‬
‫ריילגאן מטוקיוודאי.‬
‫אה... כלומר...‬
‫רגע, היא יודעת? טוב...‬
‫קדימה, בואי.‬
‫גברת...‬
‫תודה!‬
‫אה... טוב...‬
‫על לא דבר!‬
‫יפה מאוד.‬
‫כן!‬ ‫-באמת, מאמי...‬
‫נו, טוב!‬
‫זה היה חתיכת יום.‬
‫קיבלת מה שמגיע לך.‬
‫התחזית לחברת משמר התלמידים‬ ‫רק כדי לעצבן אותי!‬
‫את כזאת ילדותית!‬
‫אני מקווה שלמדת לקח.‬
‫באמת לא קל להיות חברה במשמר התלמידים.‬
‫מאמי?‬
‫אני מסתכלת עלייך אחרת עכשיו.‬
‫חיכיתי כל כך הרבה זמן ליום הזה...‬
‫קדימה, תסתכלי עליי!‬
‫תסתכלי עליי מכף רגל ועד ראש!‬
‫אל תהיי טיפשה! לא התכוונתי לזה ככה!‬
‫מאמי!‬
‫תשטפי את העיניים!‬
‫תסתכלי!‬
‫תהיו בשקט!‬
‫- גרין מארט -‬
‫כאן משמר התלמידים!‬
‫אנא פנו את האזור מייד!‬
‫משהו קרה בחנות שלנו?‬
‫זיהינו כאן גרביטונים מואצים.‬
‫גרבי...‬
‫אנו חושדים שיש פצצה בחנות.‬
‫פצצה?‬
‫לעזאזל! איפה זה?‬
‫מה קרה?‬
‫סליחה, הרגל שלי...‬
‫מהר, צאי מכאן!‬
‫בסדר.‬
‫לא!‬
‫את בסדר?‬
‫נפצעת?‬
‫הוא הגן עליי...‬
‫- המשך יבוא -‬
‫- בפרק הבא -‬
‫אני אעשה את זה, אני נשבע!‬
‫אני אעשה את זה עכשיו!‬
‫מה תעשה?‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬